« Previous |
11 - 19 of 19
|
Next »
Number of results to display per page
Search Results
12. Medeia
- Creator:
- Trmíková, Lucie
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz
13. Orestes
- Creator:
- Eurípidés
- Description:
- Režisér Štěpán Pácl použil pro inscenaci přebásnění Euripidova textu od Jaroslava Vostrého, které autor vytvořil pro svou vlastní inscenaci tragédie v Činoherním klubu v r. 1991. Je to verze vzhledem k předloze pietní a k aktuální podobě češtiny mírně archaická (i proto, že text od současné inscenace dělí téměř 30 let), pohybující se v mezích toho, co divák od (překladu) antického dramatu očekává – tedy formalizovaný a formulaický, vysoký styl, který se nebrání patosu ani výchylkám oproti běžné mluvené řeči (např. v podobě pro češtinu neobvyklého pořádku slov ve větě či knižních a jinak archaizujících výrazů). Herci směřovali do realizace textů obrovské úsilí, a to jak při samotných představeních, tak zjevně i v průběhu zkušebního procesu: na projevu celého obsazení bez výjimky byly patrné výsledky hlasového tréninku vedoucího k osvojení si technických prostředků potřebných k „umluvení“ tak rozsáhlých textových ploch, jaké inscenace antická tragédie – pokud není výrazně adaptována – nutně obnáší. Celkové zvládnutí rolí sice u jednotlivých herců co do úrovně variovalo, ale technická připravenost všech herců pro tento typ deklamativního divadla byla skutečně nepřehlédnutelná. Méně srozumitelně působila dramaturgie inscenace, která vědomým rozhodnutím či následkem nedostatku analytické přípravy ignorovala metanarativní a obecně subverzivní rovinu Euripidova dramatu. Inscenace žádnými dramaturgickými ani režijními prostředky nereflektovala základní rys předlohy, kterým je permanentní komentování, často dokonce ironizování „vznešeně“ a „pateticky“ působící tragédie aischylovského a sofokleovského střihu. Naopak všechny tyto Euripidovy „komentáře“ byly inscenovány realisticky, jako by jejich patos a absurdita byly myšleny vážně. Inscenace pak logicky často „drhla“, když publikum zachytilo subverzi v dramatickém textu a smálo se na místech, kde to ovšem z hlediska režijně-dramaturgického řešení (které s rovinou směšnosti cíleně nepracovalo) nebylo na místě, a inscenace se tak s diváckou, spíše však „čtenářskou“ recepcí textu poněkud míjela. Zároveň do absurdních poloh vyhnaná expresivita a patos, které v originále nefungují v realistickém, ale právě ve zcizujícím, „epickém“ módu, nutila herce jít až na hranici jejich fyzických možností, výsledný dojem neustávajících excitovaných emočních výlevů však postupem času působil spíše monotónně (už proto, že obsah tragédie není bez režijně-dramaturgické interpretace příliš srozumitelný, takže děj a jím nesené emoce neměly v závěru kam gradovat – scéna deus ex machina potřebnou katarzi nepřináší). Vizuální, stejně jako světelné a hudební řešení bylo strohé; scéně dominovala mírně se do diváků svažující šikma, kterou na horizontu v pravé polovině zakončovaly masivní posuvné kovové dveře vedoucí do paláce. Kostýmy byly částečně antikizující (přes tělo přehozený pruh látky, splývavá říza), částečně aktuální (oblek), vše – stejně jako scéna – v tmavých či neutrálních barvách (černá, šedá, béžová). Jediným výrazným vizuálním prvkem (a také snad jedinou jevištní metaforou) bylo Orestovo tělo zbrocené jasně červenou krví – to první, co divák po rozsvícení světel na začátku představení uviděl. EP
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz
14. Plodnost! Mír! A Bohatství!
- Creator:
- Aristofanés a spol.
- Description:
- Site-specific outdoorová inscenace divadelního souboru Tygr v tísni a kulturního prostoru VILA Štvanice
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz
15. The Lost Women of Troy
- Description:
- Inscenace třetího ročníku izraelské herecké školy The Yoram Loewenstein Acting Studio z Tel Avivu byla v jediném představení uvedena 20. 4. na scéně HaDivadla jako součást festivalu hereckých škol Encounter 2018 v Brně. Herečka Michal Uziel získala za své ztvárnění Hekuby cenu festivalové poroty.Textová složka inscenace je adaptací Euripidových Trójanek, kterou v r. 1984 napsal izraelský dramatik Hanoch Levin. Hra se poměrně věrně drží dějové struktury předlohy, pouze zcela vypouští božský aspekt (Poseidóna a Athénu), takže se posiluje důraz na osamocenost hrdinů v jejich jobovském utrpení.Určujícím scénografickým prvkem jevištního ztvárnění je skutečnost, že celá plocha jeviště je pokryta tenkou vrstvou vody. Ta v průběhu představení máčí těla trójských žen, a zanechává tak viditelnou stopu násilí, které na nich řečtí muži páchají. V zadní části jeviště, které je zcela holé a černé, stejně jako kulisy ohraničující hrací prostor, se nachází na výšku na podestě postavený kvádr, jakási vitrína, do níž hned na začátku představení vstoupí Helena a beze slova sleduje dění až do okamžiku, kdy má začít jednat. Minimum rekvizit zahrnuje papírovou loďku se světélkem, která propluje přes přední část jeviště ve chvíli, kdy Andromaché pohřbívá mrtvého Astyanakta, a Astyanaktova plyšového medvěda. Kostýmy odkazují k první polovině 20. století, postavy Řeků jsou oblečeny do nespecifických uniforem. Herecký styl má nejblíže k psychologickému realismu s mírou patosu odpovídající poetickým kvalitám textu, jenž zachovává rétorický styl antického dramatu. Režie nepracuje s vizuálními metaforami, soustřeďuje se na herecké ztvárnění. Výrazným režijním momentem je závěr inscenace, kdy trójské ženy a řečtí muži přicházejí v řadě na protilehlé strany jeviště a jako v tanečním sále se „spárují“ podle logiky předchozího děje a začínají tančit ploužák, ženy se však postupně vyvinují z obětí mužů a odcházejí.EP
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz
16. Thyestes
- Creator:
- Seneca, Lucius Annaeus
- Description:
- Scénické čtení prvního překladu Thyesta do češtiny. Uskutečnilo se na sklepní scéně Divadla u Stolu bez použití scénografie. Herci v jednoduchých černých kostýmech (kalhoty, kabáty neurčitého časového zařazení, košile) při přednesu stáli na místě před pultíky s texty, jinak seděli. V zadním plánu hudebník rytmizoval promluvy hrou na nejrůznější druhy perkusí v noisovém stylu.EP
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz
17. Trójanky
- Creator:
- Euripidés,
- Description:
- Dramaturg a režisér spojili do jedné, tříhodinové inscenace Euripidovy dramata Trójanky, Hekuba a Andromaché. Nepokusili se je přitom sjednotit vizuálně nebo prostřednictvím výrazných režijních prvků, ani nezaujali žádný postoj k různému dramatickému stylu jednotlivých her (intimní a až parodická Andromaché s náběhem k nové římské komedii versus naléhavý komentář aktuální politické situace Trójanek a Hekabé).První část, Trójanky, je pojata jako mírová konference, na které vítězové-Řekové diktují pravidla poraženým-trójským ženám. Scénografie znakově utváří prostředí blíže neurčeného mezinárodního fóra (vymyšlené vlajky zemí) a dominuje jí projekční plátno přes celý zadní plán jeviště, na který jsou po většinu času promítány záběry připomínající současné televizní zpravodajství, prolínající se s vyobrazeními antických tragických váz. Antický kontext dále připomínají stylizovaná, archaicko-rituální gesta, kterými herci čas od času dotvářejí svůj herecký projev (a rovněž recitace začátku Homérovy Odysseie ve staré řečtině na samém konci inscenace). Převážně deklamativní herecké pojetí je v první části prokládáno mikrosituacemi beze slov, které dokreslují zobrazované děje (např. když hosteska Hekubě nabídne sklenici na šampaňské, do které já však ponižujícím způsobem vlijí Řekové zbytky ze svých sklenic). Překvapivé je uchopení role Heleny, která Menelaa neobrátí na svou stranu rafinovaností a ženskostí (ta se projevuje spíše v jejích pohybových kreacích), nýbrž bojovnou agresivitou.V Hekabé je scéna téměř holá, pouze v její levé střední části se nachází oprýskaná plechová bouda, v níž Hekuba přijímá návštěvy a osnuje své plány. Výrazný je sbor trójských žen-bakchantek, které jsou v krátkých negližé s rozpuštěnými vlasy a nabílenými obličeji stylizovány jako ženy-vamp. Jejich rozsápání Polyméstorových synů je zobrazeno umělou krví, kterou jsou těla herců polita a za pátravých pohledů žen pak na scéně dokonávají. Představitelka Polyxeny se vyjadřuje vedle slov také velmi jednoduchým, ne zcela estetickým výrazovým tancem.Třetí části, Andromaché, dominuje jevištní metafora založená na přítomnosti množství různě velkých pián umístěných rovnoměrně po celém jevišti (i s použitím vertikály - podstavců, v jednom případě výšky až dvou metrů). Ty představují řeckou kulturu, jež sama sebe pokládá za civilizovanou (její příslušnice Hermioné hraje klasické klavírní skladby), cizorodost Andromaché naproti tomu není zdůrazněna podobně výraznou vizuální metaforou. Výrazné je herecké pojetí představitelky Hermioné, propracované do nejjemnějších detailů a podporující ironický až parodický potenciál postavy; herecké pojetí ostatních postav třetí části zůstává nebrechtovské a deklamativní. EP
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz
18. Trójanky
- Creator:
- Euripidés,
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz
19. Xgona
- Creator:
- Sofoklés
- Rights:
- autorská práva www.olympos.cz